Zaujal vás nějaký fyzikální jev? Nevíte si rady s jeho vysvětlením? Neváhejte a napište nám svůj dotaz!
nalezeno 1493 dotazů
965) Průjezd auta zatáčkou
18. 06. 2003
Dotaz: Zajímalo by mě, proč se při průjezdu auta levotočivou zatáčkou nadlehčuje
pravá strana auta. Jaké, a kde působí síly na auto. (alex)
Odpověď: Omyl, při průjezdu zatáčkou se vždy zatěžuje trochu méně vnitřní
kolo, protože odstředivá síla, která v neinerciální soustavě spojené s
autem na auto působí, je pro menší poloměr menší a na vnitřní stranu
auta tedy působí menší odstředivá síla, než na stranu vnější.
Výslednice odstředivých sil působí vzhledem ke styčným plochám
kol momentem, který se snaží auto překlopit ven. Zatěžovány jsou
tedy více vnější kola.
Dotaz: V učebnici fyziky jsem objevil vysvětlený princip stejnosměrného elektromotoru,
vše je mi jasné, jen mi z uvedeného
nevyplývá na jakou stranu by se měl rotor otáčet. Podle mě by to mělo být
nahodilé, ale jestli se nepletu, tak tomu není. Můžete mi s tímto hlavolamem
poradit? (Reichmann)
Odpověď: Problém snadno vyřešíte sám, jestliže si cívku motoru nakreslíte jen
jako jeden závit s komutátorem v poli podkovovitého magnetu. Pak
snadno odhalíte, že na směru proudu tím závitem bude záležet, jaký
smysl bude jeho otáčení.
Dotaz: Proč nelze kondenzátor použít jako zdroj energie, resp. proč ho lze postupně
malým proudem nabíjet, ale nelze si zase z něj proud brát postupně podle
potřeby jako např. z elektrického článku? (Petr Forejt)
Odpověď: Postupné nabíjení kondenzátoru malým proudem se děje tak, že před
kondenzátor je zařazen odpor, který průběh proudu snižuje na malé
hodnoty i na počátku nabíjení. Přesto samozřejmě, jak napětí na
kondenzátoru roste, se nabíjecí proud zmenšuje až napětí na
kondenzátoru dosáhne napětí zdroje a proud už je nulový.
Při odběru elektrické energie z kondenzátoru je to obdobné. Zpočátku
je napětí na kondenzátoru vyšší a při daném spotřebiči proud větší.
Čím více se kondenzátor vybíjí, tím menší je proud a tedy i odebíraný
výkon.
U elektrického článku jsou napětí i proud relativně stálé (samozřejmě taky
trochu klesá) a odebíraný výkon tedy tak značně
neklesá.
Dotaz: Někde jsem se dočetl, že příprava jídla v mikrovlnné troubě může vlivem
nepřirozeného způsobu ohřevu porušit molekularní vazby bílkovin a dalších
látek, které se pak přetvoří v karcinogemy. Existuje opravdu nějaké reálné
nebezpečí při přípravě jídel v MT nebo jde jen o fámu. Existují nějaké
seriózní studie? (Marek)
Odpověď: Ano, stačí do hledače napsat cancer, microwaves, oven a clovek okamžitě
dostane reference na články, které mluví o rakovině způsobené mikrovlnami.
Ale také najde články jako http://www.johnstonsarchive.net/environment/cellphone.html
které se snaží střízlivě komentovat toto téma. Já vám za sebe říkám, že
nevím. Ale v několika článcích, které mluvily o nebezpečí mikrovln, byly
děsné nesmysly, které činí tyto články silně podezřelými. Na druhé straně
lidstvo má s mikrovlnami již docela dlouhou zkušenost (například obsluhy
radarů), takže se dá předpokládat, že jejich škodlivost je posuzována
srovnatelně dobře jako škodlivost jiných vlivů. Pokud to považujete za
žhavé téma, pak se pokuste najít sám zprávy o experimentech, které by
dokazovaly kancerogenní účinky mikrovln v podmínkách odpovídajících
použití v troubě a podstatné ve srovnání s ostatními vlivy, kterým jsme
vystaveni. Pokud je najdete, můžete se obrátit na hygieniky, co s
tím. Problém je blízký obávaným mikrovlnám z mobilu.
Dotaz: Můj dotaz se týká vesmírného výtahu (A.C.Clarke). Jde o to natáhnout "lano" ze
Země do bodu na geostacionární dráze. Problém je v tom, že každý bod lana je
v jiné vzdálenosti od povrchu, a tudíž má (aspoň podle mne) jinou rychlost. V
důsledku toho se by mělo lano zhroutit resp. obmotávat okolo Země. Je to tak,
nebo je v mé úvaze chyba? (Martin)
Odpověď: Chyba je už v tom, že si myslíte, že ten geostacionární sputnik visí ve
vzduchu nad vámi a že nespadne. (A ještě větší chyba je si myslet, že vy
taky nepadáte, čili že cokoli je mezi vámi a geostacionárním sputnikem,
nebude padat taky.) Sputnik totiž padá, jinak by letěl po přímkové dráze
a vzdaloval by se od Země. Ve výšce h ovšem musí letět tak rychle (v),
aby stačil spadnout jen natolik, aby si vůči zemi zachovaval stejnou
výšku. To jde snadno spočítat: má hmotnost m a pohybuje se po kružnici o
poloměru R, k tomu ho musí donutit dostředivá síla F=mv2/R . Tou silou
je gravitace, tedy F=GmM/R2, kde G je gravitační konstanta (u nás dříve
značená kappa) a M hmotnost Země. Z obou rovnic zjistíte závislost
potřebné rychlosti (v) na výšce h=R-R' nad zemí o poloměru R'. No a když
vám výjde rychlost taková, že by obletěla družice v příslušné výšce Zemi
pravě za jeden den, a když je ta družice nad rovníkem, a ještě letí od
západu na východ, tak ten, kdo pod ní stojí a točí se se Zemí, ji má nad
hlavou pořád.
A k tomu žebříku: kdyby to byl řetěz s volnými oky, tak je zřejmé, že
na to, aby každé oko obíhalo Zemi po kružnici, musí mít rychlost tím
větší, čím blíž je u Země. Čili vzdálenější oka by samovolně letěla na
západ, bližší na východ (a rychleji).